Spomnim se, ko sem bila še zelo majhna.
Premajhna, da bi videla čez rob mize.
Tam je bila snežna krogla.
Spomnim se pingvina, ki je živel v tej krogli.
Bil je čisto sam in skrbelo me je zanj.
Ne skrbi, mala. Nič hudega mu ni.
Ujet je v popolnem svetu.
V MOJIH NEBESIH
Poglej to, Susie Q.
12 let pozneje
Spomnim se, za so mi za rojstni dan podarili fotoaparat.
Všeč mi je bilo, kako je fotografija ohranila trenutek.
Preden sem odšla.
To sem hotela postati. fotografinja divjine.
Oprosti, mama!
DomišIjala sem si, kako bom, ko bom starejša, sledila slonom in nosorogom.
Zaenkrat sem vadila na Grace Tarking.
Zanimivo, kaj vse se spomnite.
Spomnim se, da sem hodila z očetom do požiraka pri Connorsovi kmetiji.
Zanimivo, kako je zemlja goltala stvari v kosih.
Spomnim se dekleta, ki je živela tam. Ruth Connors.
Otroci iz naše šole so govorili, da je čudna.
Ampak zdaj vem, videla je nekaj, kar drugi niso.
Pripravljeni? Ena, dva, tri!
Spomnim se tudi najhujše stvari, ki se nam je zgodila.
Na pomoč! Naj nekdo pomaga!
Mama? Kje si?
Mama, oh Bog! Oče!
Dne, ko je moj bratec prenehal dihati.
Buckley? Buckley!
Kaj se je zgodilo? - Pogoltnil je vejico.
Pazi!
Si nora?
Oprostite!
Buckley!
- Mama!
V redu si. Vse je v redu. Moj malček. Moj malček.
Spomnim se iskric v očeh mojih staršev. Olajšanja.
Moja napaka.
Nismo bili tisti, ki se jim slabe stvari dogajajo brez kakršnega koli razloga.
Budisti pravijo, če nekomu rešiš življenje...
Babica Lynn mi je rekla, da bom dolgo in srečno živela, ker sem rešila brata.
Kot ponavadi, se je zmotila.
Pišem se Salmon, kar pomeni losos. Ime mi je Susie.
Imela sem 14 let, ko so me ubili. 6. decembra 1973.
Tukaj je Crystal, mala, plešoča suhica.
To je bilo prej, preden so se začeli izginuli otroci pojavljati
na embalaži mleka, ali na prvih straneh dnevnega tiska.
To je bilo takrat, ko so Ijudje verjeli, da se kaj takega ne dogaja.
Naši kroji bodo poudarili vse obline vaših deklet, na pravih mestih.
Počakaj! Buckley! - Očka, poglej!
Aha, tukaj je.
Kdo je to? Si mu tudi ti všeč toliko, kot je on tebi?
Babica, on je v višjem razredu. Sploh ne ve, da obstajam.
Luštkan je. - Babica nehaj, prosim te.
Zdaj si varna. Šel je v prodajalno plošč.
Nisem bila na varnem. Nekdo iz moje soseske me je opazoval.
Če ne bi imela toliko drugih skrbi, bi opazila, da nekaj ni v redu.
Ker mi take stvari vzbujajo srh.
Ampak, bila sem zavzeta z razmišIjanjem o dolžini Rayevih trepalnicah.
Preštela sem vsako posebej med uro branja v knjižnici,
medtem, ko je on bral "Abélard i Heloise",
najbolj tragično Ijubezensko zgodbo.
Si ga že poljubila?
Zakaj ne? Všeč ti je in ti njemu. Čemu odlašanje?
Bojim se, da mi ne bo šlo. - Prvič sem poljubila odraslega moškega.
Saj ne boš nikomur povedala? - Seveda ne.
Kako je bilo? -Poljub? Lep, prelep. Čudovit.
Veliko časa je minilo, da sem ugotovila, da se tak poljub zgodi samo enkrat.
Suse... Ti se samo zabavaj.
To ni bil g. O'Dwyer, mimogrede. Čeprav izgleda malce sumljivo.
G. O'Dwyer ni nikomur storil nič žalega.
Njegova edina hči je umrla pol leta potem, ko sem jaz.
Imela je levkemijo, ampak je nisem videla nikjer v nebesih.
Poglejte me! - Takoj pridem, draga.
Človek, ki me je ubil, je bil iz moje soseske.
Hvala. -Pazi, draga.
Enkrat sem ga fotografirala, ko se je pogovarjal z mojima staršema o cvetju.
Lahko bi šli kdaj na kavo.
Fotografirala sem grmovje, pa je bil tam.
Hvala za cvetje.
Prišel je od nikoder in mi uničil fotko. Veliko stvari je uničil.
Kaj si posnela draga? - Vse.
Poglejte sem!
Mama!
Nasmeh!
Poglejte!
Poglej sem, mama!
Očka, tu sem. Poglej!
Tako, pa dajmo.
Clarissi si všeč. - Kateri Clarissi?
Saj veš. Blondinka, veliko modrega senčila za oči.
Njen oče ima Surf-Turf.
Bolj visoka? -Ni visoka, platforma čevlje nosi.
Ne vem da si računovodja. - To ne bi bilo v redu.
Niti tega ne ve, da se ukvarjaš z modeliranjem.
Je mama vedela, preden se je poročila s teboj? -Kaj? -Za tvojo obsedenost?
Susie, konjički so v redu. Naučiš se kaj. -Kaj pa?
Na primer, če nekaj začneš, to tudi končaš.
Ne nehaš, dokler ne narediš prav. Če ne narediš tako,
začneš znova, toliko časa, dokler ni v redu.
Tako je to. Tako delamo. To je popolnoma normalno.
Moj dedek Pete me je naučil, zdaj pa jaz učim tebe.
Delamo nekaj zase, nekaj posebnega. -Vem.
Ti si moj prvi naslednik, Susie Q. Nekega dne bo vse to tvoje.
Jack, Susie, večerja! Hej, počakaj. Pripravljena?
Pri miru drži. -Dobro.
Tako je treba, povleci.
Prava lepotica je.
Greva.
Ne morem verjeti kakšno sobo imaš.
Nocoj jo boš pospravila. - Ja, bom.
Mama, te filme je treba razviti.
Porabila si vse filme? Se ti sanja, koliko bo to stalo?
Ne, ni šans. Ne pride v poštev.
Hvala, ker si mi odplaknila kariero.
Ne dramatiziraj. - Kaj je? Kaj si ji odplaknila?
Porabila je vse filme, ki smo ji jih dali za rojstni dan.
Vse? -Vse, do zadnjega.
Susie! - Zločin je biti v tej družini kreativen.
Dobro. Plačali bomo en film na mesec.
En film na mesec?
Vesta, da bom videla svoje slike, ko bom v srednjih letih?
Imamo 24 filmov, ne? - Ja.
Če je 2,99 dolarja po filmu, je to skupaj 71,76 dolarjev.
Mislim, da nismo pošteni. - Oh, dragi.
Ali smo? - Zato te imam rada.
Prosim, bi se lahko vzdržala med zajtrkom? -Prav, kot ti praviš.
Pojejte to.
Ta nima sirene idiot, to je mešalec betona.
Prosim, ne govori bratu da je idiot.
Pusti beton v krožniku, prosim te.
To ni beton, to so moji kosmiči. - Dobro. -Šola, gremo.
Adijo očka, -Adijo Susie.
Susie!
Kaj je to? - Tvoja nova kapa.
Mislila sem, da ne pleteš več. - Ne, še pletem.
Bi rada še ti eno?
Imaš rokavice? Potem si jih daj gor.
Susie, pokrij se. Hladno je.
Holiday, domov! Pridi sem.
Glavna boš Suse! -Utihni! - Ne, res. Pristoji ti.
To je trening poniževanja.
Ne boš. -Ja, bom. - Pridi, pozni bova.
Otelo? Kaj je to, kakšen mit?
Ta tip izgleda res neumno s šminko. Kdo? -Ta tip, z dvema imenoma.
Lawrence Oliver. - Kakšna zguba. -Vem!
Clarissa! Greva. - Pogovarjam se s Susie.
Čakam ure, da se ti konča neumni filmski krožek. Hočem ven od tukaj.
Tudi mene veseli, da te vidim, Brian.
Greš, ali ne? - Ja, ja.
Hej, Susie.
Živijo, Ray. - Kaj praviš za Maura? -Koga?
Otela.
Oh, jaz sem... Čudovito je bilo.
Mislim, res je bilo neverjetno.
Rad imam to igro. To je še ena stvar, ki nama je skupna.
Kaj pa imava še skupnega?
Kaj ne veš?
Sranje!
V redu je. -Dobro.
Neumne knjige, sploh jih ne berem. - Susie, si prosta v soboto?
Si res iz Anglije? - Ja.
Lepa si, Susie Salmon.
Pozabite! - Sramota! Me poslušate?
Na tem modelu ni dojk. -Niti oči, ne ust. Rečeno nam je bilo, da narišemo obraz.
Vaši nepotrebni, anatomski dodatki so Ellisa preveč vzburili.
Ukradel mi je risbo. -Ja! In zdaj so gole ženske povsod po šoli.
Umaknite se!
Gospod, lahko dobim risbo nazaj? - Seveda ne.
Ste me slišali, Singh? Pojdita!
Dobiva se v trgovskem centru, v soboto ob 10h. -Takoj!
Kje v centru? - Pod strehico.
Živijo. - Očka!
Ne, ne, dušiš me! Potrebujem zrak!
Kako je bilo? -V redu. Buckley, pojdi si umit roke.
Pozneje se bova igrala. - Je Susie s teboj? -Ne.
Zamuja.
Lindsey Lou, kje je sestra? -Prosim? - Tvoja sestra? -Pri filmskem krožku.
Kaj je za večerjo, draga?
Upam, da to ni bila tvoja naloga. Oh, ti si Salmonova hči, a ne?
Ja. -Se me spomniš? Seveda se me.
Živim v spodnjem delu ulice. V zeleni hiši.
G. Harvey. -Živijo. - Živijo, kako si?
Kako so tvoji? - V redu so.
Dobro, prenesi jim pozdrave.
Dobro, da sem srečal tebe.
Pravkar sem tam nekaj postavil in bi rad slišal še kakšno mnenje.
Bi pogledala? - G. Harvey, domov moram.
Prav.
Zelo sem se trudil s tem in upal, da bo nekdo to hotel videti.
Ampak, v redu je. Pokazal bom drugim otrokom, zelo bodo navdušeni.
Res? -Ja, super je. Mislim, res je lepo.
Pridi. Samo za nekaj minut.
Najbrž si že tako, ali tako pozna.
Nič ne vidim. -Ne?
Moraš biti bolj pozorna, Susie.
Kaj je to?
Umil sem si roke. - Gremo k mizi.
Hvala, mama.
Oh, ne fižol. - Kaj je?
Samo enega. - Samo en fižolček?
Lepo, a ne?
Bi še piščanca? -Hvala. - Vroče, vroče!
Zgleduj se po sestri.
Ja, ampak ona je starejša.
Izvoli. -Si razumel?
Naredil sem jo za okoliške otroke, da bi jo imeli za druženje, ali... kaj pa vem.
Bi bila rada prva, ki bi jo poskusila?
Res? - Ja, seveda. Kar naprej!
Zabavaj se, pojdi!
Preveč fižola. -Če bosta vse pojedla, bosta lahko gledala TV z menoj.
Pospravila bom krožnik.
Tako, ja. Tako.
Prelepo je.
Ne marata fižola, ne bom ju silila.
Naloži ga še na krožnik. Nateral ga bom, da vse poje.
Zakaj ga njej ni treba jesti? - Prav, dala ji ga bom.
Fižol je dober. - Poglej.
Naloži. Misliš, da Popaj je samo špinačo? V konzervi je tudi fižol.
Počuti se kot doma.
Tukaj je res lepo, g. Harvey. - Ja, lepo je.
Mislil sem, da bi vi otroci imeli svoj prostor, kjer bi se družili.
Daj, usedi se. Izvoli.
Ti je všeč? - Ja. -Res?
Misliš, da je v trgovskemu centru?
Ja. Verjetno s Clarisso. - Lahko bi poklicala.
14 letnica ve, kako uporabljati telefon.
Vem, vem. Ko pride, se bom pogovoril z njo.
Prinesel sem nekaj igrač, kot so te živalce
in nekaj igric, da bi se otroci lahko igrali.
In sveče in te male angelčke, ki so mi tako lepi.
Saj poznaš te...
Lepe so. In saj veš, še nekaj malenkosti. To je vse.
Lepo je tukaj s svečami, kajne?
In obstaja eno pravilo. Odraslim je vstop prepovedan.
V redu?
Lepo kapo imaš, zelo mi je všeč.
Bi kaj popila, Susie?
Morala bi iti. -Daj, bodi vljudna. Moraš biti vljudna.
Vljudnost, to je drugo pravilo.
Toplo je tukaj. Meni je toplo, kaj pa tebi?
Sleci jakno, če hočeš.
Zelo lepa si, Susie. - Hvala.
Imaš fanta?
Ne? Vedel sem, da nisi, kot druga dekleta, vedel sem.
Gospod Harvey?
Lepo je tukaj. Posebno, kajne?
Ja, je. Zelo je posebno.
Moram iti.
Nočem, da greš. Nič hudega ti ne bom storil, Susie.
Če jo boste videli, pokličite prosim.
Ni pri Steadovih. - Kje so ključi?
Kje so? - Ne vem, dragi.
V posodi pri vratih? Kam greš? Jack, bi počakal?
Jack, prosim te, počakaj policijo. - Bodi pri telefonu.
V velikih težavah bo.
Pojdi nazaj v posteljo, Ijubica. - Dobro.
Fantje, to je moja deklica, Susie. Ni prišla iz šole.
Ste jo videli? -Nikogar nisem videl. - Ne?
Gospa, bi pogledali? Ste videli to deklico?
Žal mi je.
Poglejte sliko. To je moja hči, ni prišla domov. -Žal mi je. -Ste pogledali?
Gospa, ste videli to deklico? Prosim, bi pogledali?
Susan je pogrešana, koliko, 4 ure?
Susie. Kličemo jo Susie. Ja, malo več kot 4 ure.
Je prvič pobegnila? - Ni pobegnila, izginila je.
Ima težave doma?
Družinski prepiri? -Ne, nikakršnih problemov ni, srečna je...
Srečen otrok je.
Nikoli ni tega storila, detektiv. - Razumem, samo vedeti moram...
Doma je ni, a vedno pride domov. - ... kaj se dogaja.
Nič se ne dogaja, ni je! - Razumem to.
Če jo boste videli, me boste poklicali, prosim?
Vidimo se fantje, srečno. - Pazi nase.
Očka?
Oprostite, ker motim. Ime mi je Jack Salmon, živim tu blizu.
Očka?
Lahko naredite spisek njenih prijateljev, njihovih podatkov in...? -Seveda.
Opis obleke, ki jo je imela na sebi?
Seveda. To vam lahko takoj povem, če si boste zapisali.
Nosila je pleteno kapo...
Mama! Očka!
Imela je...
Nosila je tudi...
Nisem prepričana, če je imela kapo,
je pa imela roza rokavice in rjavo
torbo.
Mama!
značke rock zvezdnikov in...
Ne!
Zavarujte prizorišče, Jezus!
Ogradite še ostalo, preden pride vsa soseska.
PošIjite policijo še k šoli.
Kaj je to?
Našli smo nekaj dokazov v koruzi, pri šoli.
Tam je izkopana luknja v zemlji z veliko materiala.
Večinoma lesene rate in polomljene letvice.
Mislimo, da so to ostanki nekakšne konstrukcije. -Kaj pa Susie?
Nismo je našli, ga. Salmon.
To je v redu. Našli ste samo njeno kapo, nje pa ne,
kar bi lahko pomenilo, da sploh ni bila tam, ne?
Mislim, to je tisto, kar bi bilo bolje, a ne?
Našli smo tudi kri.
Kar veliko krvi.
Zelo mi je žal.
To morajo dokazati. - Kako?
Poskrbel bom zate, za vse nas. - Ne moreš. -Uredil bom to.
Ni kaj urediti, Jack. Ne moreš. -Našel jo bom, obljubim. Pripeljal jo bom domov.
Hvala, ker ste si vzeli čas. -Malenkost. - Lep dan. -Enako.
Gospodin Harvey? -Da? - Detektiv Len Fenerman. -Kako ste?
Imate čas za par vprašanj? - Seveda, kar naprej. -Hvala.
Seveda vem, zakaj ste prišli.
Vedno, kadar se kaj takega zgodi, imam slabo vest.
Samo to mi gre po glavi, zakaj nisem nič videl, nič slišal,
ker je sigurno...
ta deklica kričala.
Hočete? - Ne, hvala.
Če bi še malo pomislili, nosila je modro jakno, rumene hlače...
Podobno temle.
To modro jakno? - Temno modro.
Na drugi sliki so hlače, kakršne je nosila.
Na nič me ne spominja. -Ampak tistega dne, ste bili doma? -Kdaj?
Prejšnjo sredo. - Prejšnjo sredo...
Prejšnjo sredo... Ne, bil sem cel dan doma.
Verjetno sem obavil par stvari,
ampak bil sem doma, večino dneva.
V redu, dobro. Hvala. - Malenkost.
Ste poročeni?
Bil sem. -Ampak otroke imate.
Ne, želim si.
Smem malo pogledati? - Kar.
Vse izdelujem sam. - Res?
Ja, sam sem naredil te letvice, ploščice, pohištvo.
Izdeloval sem tudi zibelke, ampak po tem ni več povpraševanja.
Porabim preveč časa za to, ker sem perfekcionist, vsaj mislim.
To se vidi. -Hvala. - Neverjetna natančnost.
Poizkusil sem nekaj novega in odkril talent, za katerega niti vedel nisem.
Kaj je pod stopnicami? - Klet naj bi bila.
Očka? Mrtva je, kajne?
Odlebdela sem.
Tak je bil občutek.
Življenje me je zapuščalo,
ampak me ni bilo strah.
Nato sem se spomnila,
da moram še nekaj storiti.
Da bi morala biti nekje.
Ray?
Ray!
Ray, počakaj!
Ray!
Če bi imel samo eno uro za Ijubezen, če bi mi bilo dano samo to,
eno uro Ijubezni, na tem svetu,
bi jo dal tebi, draga.
Maur.
Si ti morda Maur? - Zakaj?
Mislim, da to pripada tebi.
Kje si to dobila? - Našla sem.
Tudi sama pišem pesmi. Kar dober si.
Se nisi nekam namenila?
Pogrešaš jo, kajne?
Nikoli nisem poznala nekoga, ko je umrl. Mislila sem, da se Ijudje izgubijo.
Zmrznejo. -Misliš, odidejo?
Ona je odšla.
Kaj pa, če ni?
Kaj, če je še vedno tu?
Na pomoč!
Tega ne bi smela! - Kaj?
Kdo si ti? - Videla te je, to dekle.
Mislim, da sem se z roko dotaknila njene. -Ja, samo toliko je potrebno.
Zdaj te bo celo življenje Imela na grbi.
Ne bi smela gledati nazaj, morala bi iti naprej.
Pridi nazaj! Počakaj! Kdo si ti?
Jaz sem Holly. Holly Golightly. - Ni slišati, kot pravo ime.
Saj ni. Sposodila sem si ga. To lahko počneš, tu zgoraj.
Tu zgoraj? Misliš v nebesih?
Smešna si. - Kaj je tu smešnega?
To niso nebesa. Nisi še prišla tja.
Kaj, pravzaprav, je ta kraj? - To ni samo ta kraj.
Prav tako, ni tudi nek drug kraj. - To sta oba sveta.
Kaj je tam? - Tja greva.
Holly je rekla, da obstajajo prostrana nebesa, nad vsem, kar nam je poznano.
Kjer ni koruznih polj, ne spominov, ne hrepenenj.
Ampak nisem se še pomirila s tem. Še vedno sem se ozirala nazaj.
Ne moreš se vrniti nazaj.
Kdo si ti?
Konec je, pojdi z menoj.
Ne poznam te. Zakaj si tukaj?
Moraš pustiti vse za seboj.
Mrtva si, Susie. Moraš iti.
Moram iti domov.
Očka!
Človek, ki me je ubil, se je začel počutiti varnega.
Vedel je, da hočejo Ijudje iti naprej. Da morajo pozabiti.
Tolažil se je z mislijo, da ga nihče ne išče.
Vendar je bilo nekaj, kar morilec ni razumel.
Ni razumel, kako lahko oče Ijubi svojega otroka.
Očka!
V redu je. Vse bo v redu.
Ve, da sem tukaj. Moj očka ve, da sem tukaj.
Še vedno sem z njim.
Nisem se izgubila, zmrznila, ne izginila.
Bila sem živa. Živa, v svojem lastnem, popolnem svetu.
Očka,
videl sem Susie.
Prišla je v mojo sobo. Poljubila me je na lice.
Pridi k meni.
Tudi jaz sem jo videl.
Očka? -Ja? - Mislim, da naju ima rada.
FILMI ZA RAZVIJANJE, ENKRAT MESEČNO! PO UKAZIH IZ UPRAVE
Porabila je vse filme, ki smo ji jih dali za rojstni dan. -Vse?
Zločin je v tej družini biti kreativen.
Plačali bomo en film na mesec. - Enega na mesec?
Imam jih. Poglej. Nekatere so zares dobre.
Dragi, zakaj jih ne bi razvili?
To, z enim filmom na mesec, je res neumno.
Zakaj bi zavlačevali s tem? - Ne zavlačujem, dogovorili smo se.
Nič se nismo dogovorili, Jack.
Fenerman. -Len, moral sem te poklicati.
Susie je pametno dekle, nikoli ne bi šla s tujcem.
Moral je biti nekdo, ki ga je poznala, nekdo iz soseske.
Imam nekoga. V bistvu imam kar nekaj imen.
Roland Driver. -Imaš naslov?
Še enega imam, hišnik je, Michael Getshaw.
S tem res nekaj ni v redu, povem ti.
Gary Davis. - Kdo je to?
Davis. Dela v skladišči, v trgovini. - Pogledal bom. -Imam njegov naslov.
Bi bilo narobe, če bi sam pogledal?
Si že preveril Brenta Perettija? - Koga? - Perettija, z dvema t.
Imam poročilo o njegovem finančnem stanju, ni dobro...
Delam na tem, razumeš? - Len, še enega sem našel.
Poslušaj, zaupati mi moraš. Ujeli ga bomo.
Len, veseli me, da si prišel, ravno sem te hotel poklicati.
Dobil sem tvoja sporočila. -Bil sem v arhivu, kar zanimive stvari so tam.
Vem, da ga iščeš med običajnimi osumljenci.
Obsojenimi zločinci, zasledovalci otrok in razumem zakaj.
Ampak mislim, da gledaš iz napačnega kota.
Dragi... -Herman Stolfitz, sosed.
Izgleda popolnoma normalno, ampak Len, ta nosi plenice.
Herman ima 80 let. - Sledil sem ga do trgovine.
Njegov voziček je bil poln plenic. - Težave s prostato ima.
Tako mislim, moramo gledati nazaj, v družinsko preteklost,
policijske zapiske, psihične motnje... - Jack! To nič ne spremeni.
Da ne govorim o davkih. Len, preko davkov lahko veliko izveš o Ijudeh.
Bi prosim prenehal? Ne moreš pustiti pri miru?
Jack, vem, da je minilo že 11 mesecev, da hočeš, sam, na svoj način to rešiti,
ampak ona tega ne prenaša. Pomagati ji moraš, Jack.
Potrebuje nekoga, da ji pomaga skozi to.
Babica je prišla!
Kaj moja mama dela tukaj? - Ne prenašaš dobro tega.
Len in jaz imava veliko dela, tvoja mama se je ponudila, da ti pomaga.
Ti si jo poklical? - Draga...
Živijo, mama. - Pazi na frizuro.
Poglej se. Kaj ješ?
Je to vse? -Ne bodi smešen, to so samo šminke.
Pravi lepotec si, Jack.
Lindsey, ne boš pozdravila?
Ta otrok me sovraži. Kaj bi spil, Jack?
Te dni ne pijem. To je tvoj glavni problem.
Smo še vedno družina? - Seveda smo.
Mama je v krizi, oče čisto na tleh. - Kaj pa ti?
Jaz sem poveljujem.
Nato zagleda tri, vzame puško in pomeri.
Privali se dim in on jih več ne vidi.
Spozna, da je to zaradi njegove puške
in da nima veš metkov. Potem začne bežati, bežati.
Ti si Salmonova, kajne?
Dobro, dobro.
Babica, vem kje je Susie.
Susie je v nebesih, Ijubček. - Lindsey pravi, da ni nebes.
Dobro, potem je mrtva.
Tudi ti boš kmalu mrtva. - Zakaj to praviš?
Ker si stara.
35 let ni staro. Preveš si njuhal lak za nohte.
Sicer pa se mi ne bi nič zgodilo. Veš zakaj?
Ker vsak dan vzamem zdravila.
Babica, ona je tukaj.
Kaj? -Susie.
Susie je tukaj vmes.
Bila sem v modrem horizontu, med nebom in zemljo.
Dnevi se niso spremnjali in vsake noči sem sanjala iste sanje.
Vonj zadaha prekletih, krik, ki ga nihče ne sliši.
Zvok bitja mojega srca, kot trkanje kladiva ob nakovalo.
Slišim, kako me kličejo. Glasovi mrtvih.
Želela sem jim slediti, najti izhod.
Ampak vedno sem prišla do istih vrat.
Strah me je bilo.
In vedela sem, če bi šla tja noter,
ne bi nikoli prišla ven.
Moj morilec je doživljal en trenutek zelo dolgo časa.
Hranil se je s spomini, spet in spet.
Bil je žival brez obraza.
Potem je začutil praznino, ki je prišla.
Sla v njemu se je spet prebudila.
Pridi. - Sem notri?
Ko je prišlo poletje je opazil, da so se zaljubljenci zatekali v koruzno polje.
Začel jim je slediti in opazovati.
Boš prišel v posteljo?
Ja, kmalu.
Buckley je to narisal, ne? -Tako je. Rekel je, da je to naša hiša,
to je policijska postaja in to ste vi. - Jaz? -Ja.
Ja, narisal vas je, kot načelnika policije in... -Dobil sem kakšnih 10 kg.
To je zaradi uniforme. - Posledica pisarniškega dela.
Prijavila bi pogrešano...
Zakaj se ne usedete?
S tem živim vsak dan. - Kaj pa tvoj zakon?
Kakšen zakon? Jack spi v kabinetu.
Morala boš ugotoviti, kako dalje. Nimaš izbire.
Mama, v redu je. - Če ne gre tako, moraš...
Zadetek! -Ne, mama. To imam za kuhanje.
Morala boš začeti živeti s tem! - Živeti s tem?
Živim s tem, spopadam se s tem in kaj naj še s tem?
Grobnico imaš na sredi hiše!
Draga, kaj res misliš, da če boš vse potlačila, bo bolečina prenehala?
Mama je odšla, kolikor daleč je lahko.
Našla je delo na neki majhni kmetiji, blizu Santa Rose.
Delo je bilo težko, ampak je ni brigalo.
Če jo je kdo kaj vprašal, je rekla, da ima dva otroka.
Draga Lindsey
Lindsey, ki ni nikoli verjela v Ijubezen,
jo je vseeno našla.
Tukaj je. Trenutek, ki ga sama ne bom nikoli imela.
Moja mala sestra me je prehitela. Odrasla je.
Kaj je narobe? Mislila sem, da boš srečna. -Saj sem.
Zelo sem srečna. - Zakaj potem jokaš?
Misliš, da ga ni hotela poljubiti? - Ne, želela je.
Zelo si ga je želela poljubiti.
Neprestano sem opazovala Raya.
Bila sem v zraku okoli njega.
Bila sem z njim v hladnih zimskih jutrih, ki jih je preživljal z Ruth Connors.
Z nenavadnim dekletom iz drugega sveta,
ki je z lahkoto sprejemala prisotnost mrtvih.
In včasih je Ray pomislil name.
Začel se je spraševati, če je čas, da bi spomine pustil ob strani.
Mogoče je bil čas, da me pusti oditi.
Lindsey, vrzi!
Pogrešano dekle Susie Salmon in njena sestra Lindsey Salmon
Učenci diplomirali
Simpozij nadarjenih učencev
Moj morilec je prilagodil svoj nagon.
Vedel je, da je moja sestra začela razmišIjati o možu v zeleni hiši.
Začutil je verjetnost, da ga razkrije.
To mu ni dalo miru.
Spet je čutil že poznano hrepenenje.
Mama, poglej! - Samo trenutek.
Pazi, draga. - Mama!
Morate jih imeti. Prekrasne so...
Mama, poglej!
Očka, poglej!
Gospod Salmon, pozdravljeni.
Kaj je to? -To je nekaj, kar še izdelujem.
Ste lovec? -Na race.
Slepa past je, kajne? - Ja.
Te reči delujejo? - Ja.
Vsa reč je v prikrivanju. Umetnost prikrivanja.
In potrpljenju. Veliko potrpljenja je treba.
Potrebno je več ur sedeti v temi. Rad sem zunaj, vedno sem bil.
Gospod Salmon?
Rad bi... Nikoli nisem imel prilike, da vi vam izrekel sožalje.
Očka!
Pomagal vam bom. - Ne, v redu je. Lahko sam.
Ni mi težko.
Prav, hvala vam.
Očka, poglej! -To je za vas. - Gospod Harvey, ne bi bilo treba.
Malenkost. Lepo dišijo.
Poglej me!
Res, ta vonj je...
Slasten. -Čudovit.
Očka!
Očka, poglej me!
Mislim, da je zdaj čas, da greste domov, gospod Salmon.
Žal mi je, ne morem vam pomagati.
Kaj si ji storil? Kaj si storil moji hčerki?
Nehati moraš Jack! Tako malo je manjkalo, da te niso prijeli.
Srečo imaš, da je George Harvey umaknil obtožbo. -Srečo?
Tvoj oče mu je razbil vrata.
Moral bi mu razbiti glavo. - Lindsey, prosim. -Si slišal, Jack.
Tak zgled boš dajal svojim otrokom?
Preganjanje sosedov? - On ni nor. -Nisem tega rekel.
Zakaj ga potem ne poslušate? - Ker potrebujem dokaze, Lindsey.
Ne moreš hoditi naokrog in obtoževati Harveya brez razloga. Potrebuješ dokaz.
Bedni ste. Zakaj enostavno ne priznate, da ste jo že zdavnaj nehali iskati.
Res je. Prav ima. Čas je, da vse pozabimo. Predolgo traja.
To se mora nehati. -Očka. - Stvari se morajo odvijati spontano.
Len, hvaležen sem ti za vse. Bil si res dober prijatelj.
To govorim tudi v ženinem imenu. Obema si bil dober prijatelj.
Umor spremeni vse.
Ko sem bila še živa, nisem nikogar sovražila.
Zdaj pa je sovraštvo vse, kar imam.
Želim, da je mrtev.
Želim, da je hladen in mrtev, brez krvi v žilah.
Poglej me.
Poglej, kaj mi je storil.
Kaj sem zdaj jaz? Mrtvo dekle?
Izgubljeno dekle, pogrešano dekle? Jaz sem nič.
Tako neumna.
Bila sem tako neumna. - Nič ne moreš storiti, Susie.
Nisi njegova last.
Lahko se ga rešiš, ampak ne tako.
Kaj pa ti veš? Nič ne veš.
Ta človek mi je vzel življenje.
Boš videla, Susie. Na koncu boš razumela.
Vsi umrejo.
Brian! -Ne boj se, pridi. - Prav, prav.
Očka! Očka!
Spoznala sem, kaj sem storila. Želela sem, da preneha.
Želela sem, da se obrne.
Vem, da si ti! Pridi ven!
Pridi, pokaži se mi! Si me slišal, kurbin sin!
Dol z mene! - Norec!
Nehaj!
Brian, nehaj!
Brian, nehaj! -Nikoli več se ne boš dotaknil mojega dekleta.
Očka!
Brian, nehaj!
Poglej, ubil si ga!
Mrtev je! - Pojdi!
Pojdi!
Takrat sem spoznala, nikoli se me ne bo odrekel.
Nikoli me ne bo imel za mrtvo.
Bila sem njegova hči. In on je bil moj oče.
In rad me je imel, kolikor je mogel.
Morala sem ga pustiti.
Sophie Cichetti, Pennsylvania, 1960.
Bila je njegova gospodinja.
Jackie Meyer, Delaware, 1967.
Dopolnila je komaj 13 let. Truplo so našli v kanalu, ob cesti.
Lea Fox, Delaware, 1969.
Bila je že mrtva, ko jo je odvrgel v reko.
Lana Johnsen, 1960. Bucks County, Pensylvania.
Zvabil jo je v kolibo, ki jo je naredil iz starih vrat.
Bila je najmlajša, komaj 6 let.
Flora Hernandez, Delaware, 1963.
Hotel se jo je dotikati, ampak je kričala.
Denise Lee Ang, Connecticut, 1971.
13 let. Čakala je očeta, da zapre trgovino, ko je izginila.
Denise Lee Ang, všeč ji je, če so jo klicali Holly.
Susie Salmon, 14 let.
Norristown, Pennsylvania, 1973.
Umorjena v sobici, ki jo je skopal pod zemljo.
Dajmo, zdržite! Bolj na desno!
Si v redu, Lindsey? -Kar nadaljujte. - Prepričana? -Dobro je, kar pojdite.
Nas boš ujela?
Najstnik obtožen zločinskega napada
Salmonovo dekle
koruzno polje Salmonova hiša
loputa
Očka.
Kje je očka.
Mama.
Kaj delaš tukaj? - Ni važno, doma je.
Z dobrimi nameni? - Seveda, da z dobrimi.
Kje je Buckley? -Pri nogometnem krožku. Čez kakšno uro grem ponj.
Punca moja. -Jack.
Poglej se. Kaj se je zgodilo?
Ne, ne. Prepozni ste.
Zaprto je. - Zaprto? -Ja.
Škoda, upal sem, da se bom tega rešil.
Žal mi je, zasipamo jo. - Zasipate? -Ja.
Žal mi je, ker delam probleme, ampak...
Hočete pomoč? - Ja, to bi bilo dobro.
Sem prihajam vsak dan.
Všeč mi je ta zvok.
Si videla Holly? - Ti je ona povedala za ta kraj?
Ja.
Potem si pripravljena. Jaz sem Flora Hernandez.
Ostali kmalu pridejo.
Kdo je to? - Ne vem.
Kurjo polt dobim od njega. - Kurjo polt, kaj imaš 12 let?
Čudovito je.
Seveda je čudovito. To je raj.
Tako, dajva.
Kaj čakaš? Svobodna si!
Skoraj.
Ne povsem.
Ray?
Ray!
Kaj se je zgodilo?
Kaj je narobe?
Ruth?
Susie?
Nekoč si mi napisal pesem.
Poimenoval si se "Maur".
V redu je, sam bom.
Poljubi me.
Lepa si, Susie Salmon.
To so bili Ijubki trenutki, ki so rasli v moji odsotnosti.
Ti stiki, včasih siromašni,
včasih napravljeni za veliko ceno,
ampak velikokrat veličastni.
To se je zgodilo potem, ko sem odšla.
In začela sem gledati na stvari na način, ki mi je dopuščal, da zgrabim svet,
brez sebe v njem.
Hladna noč je.
Iščeš prevoz? -Ne.
Ne?
Si prepričana? Precej hladno je zunaj.
Peljal te bom, kamor hočeš.
Kaj praviš? -Poglejte, gospod. Ne zanima me, prav?
Nič nočem, samo biti vljuden. To je vse.
Mladenka, sama ponoči. Ni varno. - Me nisi slišal? Odjebi!
Ko je mama prišla v mojo sobo, sem spoznala, da sem jo ves ta čas čakala.
Tako dolgo sem jo čakala. Bala sem se, da ne bo prišla.
Rada te imam, Susie.
Nobeden nas ne opazi, preden odidemo, mislim...
V tistem trenutku, ko se zares odločimo oditi.
V najboljšem primeru začutite šepetanje, ali val šepetanj,
ki prihajajo navzdol.
Pišem se Salmon, kot riba.
Ime mi je Susie.
Imela sem 14 let, ko so me ubili,
6. decembra 1973.
Tukaj sem bila za trenutek
in nato odšla.
Vsem vam želim dolgo in srečno življenje.
Prevedel: boy123